Solen kommer faktiskt genom det tunga molntäcket,
inte som solen, men ungefär som
en suddig prick uppe i skyn.
Den ger inte nån värme, det är säkert.
Se till att vattnet i hundskålen inte är fruset.
En fruktansvärd sak hände. Jag fick veta
att förra veckan togs tre hundar, när det var fem grader kallt på morgonen,
till veterinären, eftersom deras tungor var uppsvullna.
Trodde du måste tillbaka till jobbet.
Det måste jag också.
Är den här persikofärgad?
Jag kallar den gråbrun.
- Hej. - Hej, Laura.
- Fuller är här för att träffa dig. - 14.10.
Vadå?
Jag började tro att det var helgdag.
Jag hade ett lunchmöte.
Hej, Dennis.
Mr Fuller.
Vad gör ni här?
Jag vill träffa min advokat.
Lyssna. Ni kan inte fortsätta komma hit.
Min fru vill få ut mig ur huset.
Gå till biblioteket. Läs en bok. Skaffa några vänner.
Jag kan inte läsa. Raderna hoppar.
Vem satte dit dörren?
Vadå?
Den är sned.
Han var kanske långsam, men slarvig med.
Jo, jag vet en personskade-advokat i Billings
som är villig att ge er ett andra utlåtande.
Så jag bokade en tid på fredag.
Vi kan ses där. Vid lunchtid.
Det var tur att jag kom förbi.
Hur skulle jag annars veta att vi skulle ses i...
- Billings. - Ja, Billings.
Jag tänkte ringa er.
Men nu vet jag.
Ja, nu vet ni.
Fredag kl. 12.
- Okej. - Okej.
Bra jobbat. Då kan vi förbereda det.
Nej, vi behöver inte förbereda det.
Vi åker bara dit och förklarar er situation.
Jag vill inte att ni ska hoppas för mycket.
Han kommer att säga det jag har sagt.
Jag vill att ni ska höra det från någon annan.
Ska vi ta en kaffe? Så att vi kan lägga upp strategier.
Jag ska vara i domstolen nu.
Fredag kl. 12.
Fredag. Tolv.
Vi ses på fredag.
Entreprenören är helt klart försumlig.
Ja!
Ser ni nu?
Men er tidigare uppgörelse utgör hinder för skadeståndskrav.
Anställda måste ha en försäkring,
så att arbetsskador täcks.
Så snart man tagit emot pengar, är det klart.
Man ger upp rätten att stämma...
Pengarna räckte inte ens till månadens inteckning.
När ni godtog det som de erbjöd
fritog ni dem från ytterligare påföljder.
Och?
Ni kan inte ställa några skadeståndskrav.
Ni kan inte stämma dem.
Okej.
Okej?
- Tack. - Laura.
Jag har sagt det i åtta månader, men nu är det plötsligt okej.
Hej.
Jag väntade mig din röstbrevlåda.
Du fick mig.
Jag trodde att du hade ett möte.
Jag hade det. Det är över.
Advokaten sa: "Du kan inte stämma." Min klient sa: "Okej."
- Bara så? - Bara så.
Han upprepade samma saker jag har sagt de senaste åtta månaderna.
Det skulle vara härligt om jag var en man,
för då kunde jag förklara lagen och folk skulle lyssna och säga: "Okej."
Det skulle vara så vilsamt.
Vad tänkte du berätta för min röstbrevlåda?
Ja...
Det är bara min situation, som den är.
- Jag tror att kanske... - Jag kan inte prata länge.
Tack för din generösa, kärleksfulla jävla attityd!
Jag tror kanske att jag har för mycket på gång just nu.
Jag åker med dig.
Men jag måste lägga på nu.
Vill du ha något att äta?
Ingen förstår hur mitt liv har blivit.
Hur totalt jävla olyckligt mitt liv har blivit.
Ingen förstår ett jävla dugg!
Om ändå min fru kunde rulla ut på motorvägen.
Herregud, jag svär, jag kommer att lämna dig här.
Det enda som återstår att göra är att ta en kulspruta och döda alla.
Nej.
Nej, du måste kliva ur.
Okej. Jag...
Ut. Nej, du kan inte säga så till mig.
Jag ska... Inte ett ord.
- Du får inte säga så. - Glöm det. Jag ska vara tyst.
Okej.
Jag är advokat.
Denna typ av porslin kallas i allmänhet kinesiskt porslin.
Under sent 1800-tal och i början av 1900-talet
samlades eleganta damer till måleristunder
och målade tallrikar och andra tomma ytor.
Ja.
De här har en stämpel undertill.
Vi ska inte vända dem. Det står "Limoges".
Det fanns också tyska och österrikiska tillverkare
som tog omålat porslin till USA.
316, växeln. Ja.
Will, jag vill inte pressa dig.
Ta din tid, men kan du ge mig ett tecken på
att Big Man är okej?
Will, goda nyheter. Din advokat är här.
- Tack för att du kom. - Javisst.
Fuller är i telefon. Han var i telefon.
Han verkade lugn. Han har nattvakten som gisslan.
Det är han de kallar "Big Man".
Ja. Fotbollsspelaren.
Hur kunde Fuller ta honom?
Ingen aning.
Detta är Mac, vår inhemska gisslanspecialist.
- Hej. - Hej.
Jo, han har Big Man här uppe på 3:e våningen.
Här är var de har de nedlagda målen.
Ja, det är var de har de nedlagda målen.
Här är en skiss så att ni hittar in.
Så...
- Vänd dig om. - Oj. Verkligen?
Ja. En liten försiktighetsåtgärd.
Kan du ta av kappan, tack.
Okej.
Ut med armarna.
Så där.
Jag kommer ihåg dig.
Du skrev en anmälan under en vårdnadstvist.
"Svaranden instruerade mig att äta skit."
Är detta en galen sak att göra?
Du gör det. Här, Tommy.
- Okej. - Ja?
Jag vill att du tar denna.
- Jaså? - Ta den med dig. Jag ringer till den.
- Okej. - Svara så att vi vet att du är okej.
Svarar du inte, börjar vi undra.
Du behöver inte gå in. Det finns andra sätt att göra det.
Nej, vi fixar detta. Vi måste inte göra en stor sak av det.
Eller hur, Wells?
Tja, jag är ju här. Så.
Bara håll honom engagerad i samtalet,
försök att vara medkännande,
låt honom känna att han blir hörd.
Det är viktigt att han ser dig som sin advokat.
Och det är inget fel att klandra nån annan.
Du vet, att skylla på systemet.
Få honom att känna att du är på hans sida.
Förstår du, Wells? Låt honom prata.
Då så. Den här.
Okej.
Oroa dig inte. Du kommer att klara det bra.
Gå in där. Mittersta dörren.
Okej.
Fuller? Det är jag.
Jag är här för att hitta din mapp.
Ska jag komma till dig eller hämta mappen?
Hämta mappen.
Är Big Man okej?
Amituana.
Visste du att han är en medlem av samoanska kungafamiljen?
Nej, det gjorde jag inte.
Gör det honom till en prins?
Ungefär. Om 14 människor dör, blir jag kung.
Hur troligt är det?
Inte särskilt.
Okej.
Jag har mappen.
Ska jag komma dit?
Vi är i det tredje båset från dörren.
Ledsen att du måste kliva ur sängen.
Sitt ner.
Hej. Jag är Laura Wells.
- Amituana. - Hej.
Läs papperen i mappen.
Inte det jag sa, bara saker de sa om mig.
Jag vill höra alla breven.
Det tar hela natten. Det är...
Så börja då.
"Kära herr/fru, bifogat finns en kopia
"på utredningsrapporten som hänför sig till ärende nummer
"117-616.
"Som ni kan se i avsnitt 7 har jag konstaterat att arbetsgivaren,
"John Grant Incorporated, var försumlig genom att inte ordentligt fästa
"takstolar och andra stödstrukturer på byggplatsen,
"och att en sådan försummelse var en bidragande faktor till olyckan
"som involverade William Fuller och inträffade vid
"46 East Meadowlark Lane, Livingston, Montana.
"I enlighet med Montanas lag 5505D om allmänna skyldigheter
"och relevanta federala regler, kan inte arbetsgivarens vårdslöshet
"utgöra en godtagbar åtalsgrund för ett skadestånd.
"Sådana anspråk måste lämnas in i enlighet med arbetar..."
Låt det ringa.
Tyvärr, chefen, hon svarar inte.
Jag kallar på förstärkning.
Det är nog ingen fara.
Tommy, ge dem ett till försök.
Jag tror att det är ett misstag, sir.
"...svårt att göra en bedömning avseende
"mr Fullers eget medvållande. Som ni vet,
"hävdar minst en arbetare att mr Fullers andedräkt doftade alkohol
"då han låg på marken efter fallet."
"Från: Adele Harris, ass. jur. Avseende: William Fuller.
"Mr Fuller ringde idag och bad mig att ge honom JG Grants hemadress.
"Han sa att jag skulle låta JG, och hela gänget av mini-JG veta
"att han kommer dit för att knäcka nackar som hans egen bröts."
"20:e september, 2014.
"Mr Fuller ringde igen, idag.
"När jag sa att ni inte var tillgänglig för att tala med honom,
"började han skrika och svära åt mig och kallade mig för slyna."
Jag har sett honom arbeta.
Du skulle se de invecklade arbetena han gjorde i mitt arbetsrum.
Man ser inte var det gamla och nya träet börjar.
Innan han föll och slog i huvudet.
"Kom ihåg att jag träffade er
"vid tre olika tillfällen i syfte att förklara innehållet i uppgörelsen
"före undertecknandet av bestämmelserna som redogör för villkoren i densamma."
Fortsätt.
En del av detta har dikterats. Jag är ledsen.
Jag är inte bra på dikterade brev.
Bara fortsätt.
"Följaktligen föreligger ingen ytterligare process.
"Detta är fortfarande fallet, trots neurologens rapport
"som anför bestående dubbelseende, minnesförlust och svimningsanfall.
"Vänligen acceptera mina önskningar om ett snabbt tillfrisknande.
"Vänligen, Laura Wells."
De lurade dig.
Tack.
Vad kan jag göra nu?
Berätta för mig. Vad kan jag göra?
Överlämna dig.
Nej!
För helvete, jag är allvarlig. Jag talar om ärendet.
Jag tror inte att du kan göra något.
Gå till sjukgymnastiken.
Var snäll mot din fru.
Jag låter Amituana gå.
Okej.
Då så.
Om du blir kung av Samoa och jag kommer dit,
då har du väl ett jobb åt mig, eller hur?
Du minns att jag hade blivit lurad, och att jag lät dig gå.
Visst.
Okej. Ta trapporna och gå ut nu.
Säg att om de försöker något, dödar jag kvinnan.
Hon är min advokat.
Jag har skäl att döda henne.
Säg åt dem det.
Du kan fortfarande hjälpa mig.
Ja, om du överlämnar dig, kan vi hävda mental instabilitet.
- Du får en bra advokat. - Nej.
Jag går ut där bak, det anar de inte.
Gå ut på framsidan till parkeringen där du kom in och håll dem upptagna.
Stå i dörren och låtsas att jag har pistolen mot dig,
och vidarebefordra meddelanden till polisen som om jag gömmer mig här.
Säg att jag vill ha en bil, och 3000 dollar,
och en timmes försprång.
Efteråt får de inte veta att jag inte var där med pistolen.
Ge mig chansen att gå ut på baksidan och komma undan.
Tror du inte att det finns poliser på baksidan, också?
Nej, alla stannade här framför där jag sa att jag skulle gå ut.
Gör du det?
Okej.
Det är mycket bättre om du överlämnar dig...
Vi kommer ut.
Nu går vi.
Okej.
Så där.
Vänta en minut innan du går ut.
Okej?
- Okej? - Okej.
Han är på baksidan. Han är obeväpnad.
Du gjorde bra ifrån dig.
Hej. Vad är det som är så kul?
Inget.
- Hur sov du? - Bra.
Hörde du prärievargarna yla?
Jag sov.
Hur var din löptur?
Bra.
Vad skrattade ni åt?
Ingenting.
Jag visade henne mina poser.
Detta är krabban. Vi kallar den krabban.
Ja, hon tyckte att det var roligt.
Hörde du prärievargarna i natt?
- Galet. - Ja. Jag undrar vad de hittade.
Jag vet inte.
Jag ska lägga det här i bilen.
Här.
Det är allt.
- Har du den? - Ja.
Tack för hjälpen.
Ingen frågade mig.
Ingen frågade mig heller. Jag bara räknade ut det själv.
Har du borstat tänderna?
- Ja. - Verkligen?
Din tandborste är här, och det finns en flaska vatten.
Mamma. Jag sa att jag borstat dem.
Okej. För nu skulle vara ett bra tillfälle.
Herregud, varför ens fråga mig om du ändå inte tror mig?
Nu då?
Sandstenen?
Vänta. Vad? Du...
- Ett stopp till. - Det skulle ju inte ta hela dan.
Jag kunde få ha söndagen hemma.
Jag tar staketet.
Guthrie, du kan få en kick av detta.
Utskuren sandsten från pionjärernas dagar.
Uthuggen av pionjärers händer.
Det var en skola en gång.
Pappa, som om jag bryr mig.
Hör på.
Vi kan väl anstränga oss för att vara snälla mot mamma i dag.
Okej? Låt oss vara mindre kritiska mot henne.
Varför då? Är hon sjuk eller något?
Nej, hon är inte sjuk.
Men var snäll mot henne.
Därför att?
Eftersom hon arbetar så hårt.
Hon gör mycket för oss.
Och ingen av oss skulle klara sig värst bra utan henne.
Herregud, pappa.
Du bygger ett hus åt henne.
Hur mycket bättre kan du vara?
Frågar du Albert då?
Du vet alltid vad du ska säga till honom.
Vad finns det att veta?
Jag menar bara att han litar på dig.
Guthrie. Guthrie.
- Hälsa på Albert. - Nej.
Inte en chans. Varje gång vi kommer hit
säger ni att det inte ska ta hela helgen, men det blir alltid...
Jag vet inte varför du daltar med henne.
Jag pratade bara med henne.
Vi sa ju att det inte skulle ta hela dagen.
Du kan verkligen inte låta bli det.
Vad?
Att göra mig till den elaka.
- Alltid. - Visst.
Undrar hur mycket mer det kan ligga begravt här.
Jag vet inte.
Vi låter honom veta att vi är här.
Du frågar.
Du får hjälpa till.
Vi skulle haft med nåt till honom.
Hejsan, Albert.
Hej, Albert.
Ni är tillbaka i stan.
Ja.
- Kom in. - Tack.
Varmt och skönt.
Ja.
- Varsågoda. - Tack.
Hur mår du?
Jag ramlade i förra veckan.
Jag talade i telefonen.
Men några människor var här.
Och jag slog i mitt huvud.
Finns det nåt vi kan göra för att hjälpa?
Behöver du någonting?
Nej, jag behöver inget.
Jag kokar stora soppor.
Så jag har saker i frysen.
- Spelar du fortfarande gitarr? - Jag kan spela.
Skulle vi spela någonstans?
Jag tror inte det. Men det skulle vara kul att höra dig spela.
Jo, visst.
Jag har mjölk och allt.
När mina vänner kom, tog de med mjölk.
Dina vänner som var här när du föll?
Jag var i telefon när jag föll. Jag var ensam.
Ursäkta. Jag tyckte att...
Jag tyckte att du sa att du hade vänner här då.
Det var några här.
Jag låg inte på rygg som en sköldpadda hela natten.
Stackars Albert.
Det går inte att hitta datumet då The Catfish ska spela.
Men fråga i stan.
Albert, vi undrade om sandstenen
här i trädgården,
om du vill sälja den till oss.
Om du vill bli av med den, kunde vi hjälpa dig.
Har du pratat med Kyle Yazzie på sistone?
Ska han hjälpa dig att bygga ert hus?
Jag tror det.
Han låter mig använda grävmaskinen.
Du borde gräva upp en trädgård medan du har den.
Vi ska inte plantera något.
Bara ökenväxter som vi inte behöver vattna så mycket.
Ryska olivträd, det är trevligt.
De ger mycket skugga.
Svårt att ta hand om en trädgård
när vi inte kan flytta ut hit på heltid,
åtminstone inte förrän vår dotter gått ut high school.
Kyle är en trevlig ung man.
Duktig på att spela banjo.
Hans barn har varit och spelat där vi bor.
Jag antar att jag litar på honom.
Man kan inte alltid se siffrorna.
Tja, jag antar att jag kan ge er sandstenen.
Vi vill betala för den.
Den var det gamla skolhuset, ni vet?
Från när staden grundades.
De högg den ur den massiva sandstenen som finns här.
De byggde skolhuset innan de byggde kyrkan.
Jag har jämt tänkt att skolhuset måste ha varit finare än kyrkan.
Jag tyckte aldrig att kyrkan var fin.
Vi vill ha lokal sten att bygga med.
Järnvägsslipers, saker som passar in.
Vi tänkte att innan vi hugger ny sten, ser vi om vi
hittar sten som är i block...
Min bror och jag, han är död nu,
när vi köpte den här fastigheten 1966, då fanns stenen här.
Vi byggde det här huset det året.
Lät bygga det.
Det är saker kvar att fixa.
Som verandan på baksidan.
1976. Jag blir nog inte klar med den.
Okej. Ja, jag ska ge er sandstenen.
Du behöver inte sälja den om du inte vill.
Men Gina vill att vårt nya hus ska vara autentiskt.
När behöver ni den?
Det råkar vara så
att Ryans bror har en lastbil vi kunde ta veckan efter nästa.
Så vi måste bara anlita, eller hitta några som hjälper.
Okej.
Preliminärt kan ni få den.
Jag vill tänka lite mer.
Okej, om du ändrar dig, inga problem.
Okej.
Vänta. Jag ska öppna dörren.
Tack.
Kan vi ringa om ett par dagar?
Vi lämnar dig våra nummer också.
Det som blir bäst för dig.
Det är en hel del sten.
Titta, vaktel.
Ja.
Jag hör dem hela tiden.
Deras rop... Det låter...
Som: "Hur mår du? Hur mår du?"
Svaret låter...
"Jag mår bra. Jag mår bra."
Ja.
Det blir inte nog till ett helt hus, men en vägg, kanske.
Vi kunde plantera några träd där stenhögen är.
Ryan kan hjälpa dig.
Älskling, ge honom våra kort, så att han har våra nummer.
Alla numren fungerar.
Din fru arbetar för dig.
Så roligt.
Nej, hon är chefen, faktiskt.
Kom ut till oss när vädret blir varmare.
Och ramla inte mer nu.
Jag planerar inte att göra det.
Om du vill sälja, tänk ut ett bra pris.
Jag vet inte hur mycket sten kostar.
Jag är vrålhungrig.
Du hjälpte mig inte alls.
Jag hjälpte dig. Jag var där.
Genom att flera gånger säga att han inte behövde sälja till oss?
Jag ville bara ge honom lite svängrum.
Det känns nästan inte värt det.
Trodde han visste att han inte ska ha den.
Vill du ge tillbaka stenen?
Nej.
Någon annan skulle ju ta den.
Är du säker på att han har förstått?
Vi får komma på ett bra användningsområde.
Då känns det inte sorgligt att ta den.
...är en mystisk värld,
full av faror och full av löften.
En ny gräns som bara väntar på att utforskas.
Hej.
Jag har aldrig gjort det här förut.
Jag vet inte var jag ska börja.
Vill ni börja presentera er?
Vi alla känner varandra.
Vill ni berätta vad ni redan vet om skollagen?
Jag tror inte att vi vet något.
Okej.
Okej. Då antar jag att vi får börja från början.
"Tanken att staten måste ge en gratis offentlig utbildning
"och att barn kan krävas att gå i skolan går tillbaka till 1642
"när de första lagarna godkändes i Massachusetts.
"1918 hade alla delstater godkänt denna lagstiftning.
"Det har sagts att eleverna inte lämnar sina rättigheter vid skoldörren.
"Högsta domstolen har dömt ett mål som kallas Goss mot Lopez,
"år 1975 att ett skoldistrikt
"inte bara kan relegera en elev
"utan att följa någon typ av förfarande."
Förfarandet kallas "vederbörligt rättsligt förfarande".
Precis som en kriminell svarande som har rätt till en rättvis rättegång
innan den personen bli inlåst,
har eleven samma rätt innan man kan relegera eleven.
Kan en elev relegeras, och sen inte tillåtas återvända?
Kan en elev säga vad han vill till mig och...
Hej. Ska du stanna?
Nej.
Är du registrerad på min kurs?
Nej, jag bara såg människor gå in.
Jag får köra hela vägen till Livingston i kväll.
Jag har aldrig gjort nåt så dumt i hela mitt liv.
Livingston?
Vet du var jag kan få lite mat?
Ja, jag kan visa dig var fiket är.
Det skulle vara bra.
- Ja. - Tack.
Följ med.
Jag tog jobbet innan jag slutade juridikutbildningen.
Jag ville ha ett jobb. Jag var rädd att mina lån förfaller.
Jag visste inte var Belfry låg.
Jag tänkte på Belgrade, som är mycket närmare.
Så dumt.
De gav mig ett riktigt jobb.
De låter mig göra det eftersom de tycker att det är kul.
Passet är isigt. Det tar mig fyra timmar att åka hit.
Och fyra timmar att komma tillbaka.
Jag måste jobba i morgon bitti.
Sa du hur du hamnade på kursen?
Jag såg bara människor gå in.
Gjorde jag bort mig?
Nej, det var intressant.
Jag visste inte att elever hade rättigheter.
Tänker du komma tillbaka?
När är nästa gång?
Torsdag.
Varje tisdag och torsdag i nio veckor.
Men jag är inte registrerad.
De kontrollerar inte det.
Jag kan inte ens skollagen.
Jag får lära mig, för att lära ut den.
- Varsågod. - Tack.
Vill du inte ha något?
Var jobbar du?
Ute på Hadden Ranch.
Jag tar hand om hästarna. Det är bara ett vinterjobb.
Vill du ha den andra halvan?
Nej.
Jag kunde visa dig om du kunde stanna.
Visa mig vad?
Ranchen. Hästarna.
Jag måste hem. Jag måste jobba på morgonen.
Visst.
Den är redan kvart i tio. Jag måste gå.
Kom, Flynn.
Hej, Flynn.
Kom då.
Okej.
Högsta domstolens viktiga beslut, som påverkar skollagen.
I Högsta domstolens mål från 1969 relegerades tio elever i Ohio
för att de bar armbindlar som en protest mot Vietnamkriget.
Domstolen sa att det var okonstitutionellt.
Det kränkte deras rättssäkerhet och deras yttrandefrihet.
Det var målet Tinker mot Des Moines.
Finns det en lag som säger att lärarlöner måste hålla jämna steg
med ökade levnadskostnader?
Jag är inte från fackföreningen, men fråga ditt förbund.
Kan lärare få reserverade parkeringsplatser som är för fakulteten...
Ska du till fiket?
Råkar du veta nån i stan som kunde hålla i min kurs?
Jag känner ingen alls.
Hur bröt du armen?
Det är bara min handled. Jag red en oinriden häst.
Rida in hästar? Är det en del av ditt jobb?
Nej, bara hemma med mina bröder.
När vi var barn, mina bröder och jag,
smög vi ut och red på vilken häst som helst.
Utan sadel eller grimma.
Vi hade en bit garn, det var allt.
Jag vågade inte berätta för mamma på två veckor.
Jag fick sitta längst ut på stolen under lektionerna. Det var hemskt.
Jag var så rädd att jag skulle kuggas, och tvingas att sälja skor.
Hej.
Ursäkta.
Okej.
Ska jag skjutsa dig till fiket?
Inte i lastbilen.
Bara... Bara vänta här.
På riktigt?
Jag menar, det var ett tag sedan.
Glöm det.
Kocken vill veta om det är din häst på baksidan.
Det är det.
- Får han ge den lite vatten? - Javisst.
- Tack. - Är lastbilen trasig?
Nej. Det är inget fel på den.
Ta några frittar.
Varför var du rädd för att behöva sälja skor?
Har du någonsin sålt skor?
Men varför var du rädd att inte få något annat?
Jag vet inte.
Eftersom mamma arbetar i en skolcafeteria,
och min syster på en sjukhustvätt.
Att sälja skor är det finaste jobbet
en flicka från min familj kan få.
Men allting löste sig ju.
För jag är en advokat med ett fantastiskt jobb och jag kör hela vägen till Belfry
ända tills jag förlorar vettet.
Klockan är tio.
Jag är inte hemma förrän två.
Det står råmande kor på vägen, det är svart is strax utanför Edgar.
Tar jag mig genom det finns det en vägspärr strax utanför Livingston.
Sen får jag sova i fem timmar, ta en dusch, gå till jobbet vid åtta
och göra en massa skit ingen annan vill göra
och lära mig mer om skollagen i morgon kväll.
Jag lämnar arbetet tidigt nästa dag,
kör hela vägen hit igen, medan mina ögon har ryckningar.
Snällt av dig att ta hästen.
Tar du mig tillbaka till bilen?
Tack.
Tack. Ha en bra kväll.
Flynn!
Tydligen fann ms Travis resan från Livingston alltför mödosam,
så jag ska ta över kursen resten av terminen.
Jag är jurist här i stan och som en del av er vet
och som ni andra får veta snart nog,
är jag nyligen frånskild.
Ett sånt ställe som har öppet...
Vad ni hör nu,
för vissa kan det verka oansvarigt...
ADVOKATBYRÅ
Ursäkta mig.
Råkar du känna advokaten Elizabeth Travis?
Nej.
Hej, Denise, det är Patty Gardener.
Vet du nån advokat i stan som heter Elizabeth Travis?
Javisst.
Denise känner alla.
Hon tog ett lärarjobb i Belgrade.
Belfry. Hon har ett annat jobb här.
Vi tror att hon har ett annat jobb här i stan.
LIVINGSTON AFFÄRSKONTOR
Hej.
Jag körde hit.
Trodde att jag var på fel plats.
Så du körde hit?
Synd att du slutade undervisa oss. Jag såg fram emot det.
Jag tänkte säga att jag bett om en ersättare.
På grund av resan dit.
- En lång bilresa. - Ja.
Jag vill inte hindra dig från att gå till jobbet.
Men om jag inte körde hit skulle jag inte få se dig igen.
Det ville jag inte.
Det är allt.
Okej.
Jag måste utfodra hästarna nu.
Djuren undrar var jag är.
HÄNDERNA MÅSTE ALLTID VARA SYNLIGA
Hej.
Du måste ha inflytande om du får komma hit en söndag.
Jag antar att du har ätit lunch, men...
Har du en milkshake där?
Choklad och vanilj.
Vanilj.
- Det finns ett sugrör. - Tack. Tack så mycket.
Den är god.
Nå, hur funkar det att vara här då?
Som man kan förvänta sig.
Det är mycket oväsen. Ensamt.
Inget privatliv.
Du vet, min fru har stuckit.
Nej, det visste jag inte.
Efter att jag hade slutat arbeta och började flippa ut,
skaffade hon en brevvän.
En kille i ett fängelse i Wyoming.
De skrev till varandra i ett år.
Sedan fick han permission, och hon stack för att leva med honom.
Hon skickade mig ett brev.
De bor på en gård,
de har 40 katter,
och hon har aldrig varit så lycklig.
Kan du fatta det?
Hon postade det från en annan stad. Då kan jag inte hitta henne.
Vill du hitta henne?
Ja.
Nej, jag vet inte.
En kille som sitter i fängelse.
Jag kan inte fatta att hon har hittat en kille i fängelse.
Jag sitter i fängelse. Duger inte jag?
Vad har den killen gjort då?
Hon vill inte berätta det.
Förmodligen en yxmördare. Det är Wyoming.
Fick du mitt brev?
Ja.
Du skrev aldrig tillbaka.
Jag menade att göra det. Jag...
Jag tänkte göra det.
Du anar inte hur bra det känns att få post.
Men jag sa nog det förut.
Jag visste inte vad jag skulle skriva.
Det är just det. Man behöver inte skriva något speciellt.
Jag sa ju att det är okej, det som hände.
De hade ju fått mig ändå.
Jag klantade mig.
Och jag menar det.
Du kan skriva om vad som helst.
Skriv om vädret.
Skriv om din dag.
Bara lägg det i ett kuvert,
och lägg det på posten.
Du behöver inte skriva mycket.
Okej.
Så gott.
Sluta arbeta nu.
Pappa.
Kan du ge mig en öl?
Jag skojar bara.
Vadå? Åh, nej.
...om du inte måste köra, så kör inte.
Jag gjorde ett misstag.
Jag lämnade huset... Strunt samma. Jag gick till banken
för att lösa in checken, det var dumt. Jag borde ha stannat hemma.
I stället för detta, det skulle ha varit bra.
Det har varit...
Det är kallare om man är lite längre norrut.
Jag vet inte.
Det spelar ingen roll hur många...
Undertextning: Marie Irene Åkerlund